- Er alt i orden? - Ja da.
- Mamma? - Herregud!
Løp!
- Adjø. - Nei!
En 38 år gammel kvinne ble bortført hjemmefra i Liverpool.
Hun heter Julie Delaney.
Mannen, en forretningsmann fra området, er på sykehus.
- Hei. Du heter Craig, hva? - Kom.
Hva gjør du? Slipp meg!
- Jeg har sagt opp for dette! - Synd!
- Hva vil du, Tom? - Virker dette kjent?
Husker du Kråkedrapene? Nevner noen likheter?
- Om en imitator. Hvordan det? - Han vil ta ektemannen.
Hei, Simon. Han følger Kråkas modus i detalj.
Tror du at makkeren er tilbake, hvis han hadde en?
- Han var nok aldri borte. - Hvorfor stoppet du ham ikke?
- Det er meg, John! - Julie? Er du uskadd?
Han dreper meg om du sier noe til politiet! Kom alene.
Politiet fornekter alle bånd til Luke Griffin, -
- som soner livstidsstraff for Kråkedrapene.
Kråka er i fengsel. Du satte ham der. Hva er det?
Luke Griffin handlet ikke alene.
For en overraskelse, Liam.
Har du hørt om kvinnen i Allerton?
De sa at han var inni huset.
- Som med mamma. - Det er ikke derfor du kom tilbake?
Selvsagt ikke. Jeg kom for å treffe deg.
20 000 I DAG.
Visepolitisjef Ellroy. Hvordan skal London bli trygg?
Vi trenger hjelp med å bekjempe terror.
Hvis vi skal fortjene den hjelpen, må politiet bli tydeligere, -
-mer effektivt og mer ansvarlig.
Hvilke skritt er tatt for å bygge broene?
- Er det der den jeg tror? - Jeg har satt i gang...
- Ja. - Hun har kommet langt.
...forskjellige etniske grupper...
Er det...?
- God morgen. - God morgen.
Vi må bli ferdige med båtene. Når sa du at Craig skulle komme?
- Han kommer ikke. Jeg sa nei. - Hvorfor det?
Han fikk noe for seg i går.
- Hva skjedde? - Gutten kan ikke oppføre seg.
- Hva har han gjort? - Det er overstått nå.
- God morgen. - Jeg trenger noen jobbpapirer.
Kan jeg få skyss? Eller låne bilen?
- Hva trenger du? Jeg henter det. - Greit.
Gi meg to sekunder, så får du en liste.
En opptatt mann.
Har du sovet godt?
Som en stein.
Så...
...hva er det som foregår der inne? Teppene og stolene?
Jeg sølte vann på teppet og hengte det opp.
- Vi har jo tørketrommel. - Det var sent.
Jeg ville ikke vekke deg.
Jeg har en jobb senere.
Vil du hjelpe meg? Som i gamle dager?
Kan jeg fortelle deg en hemmelighet?
Ja da.
En gang, da jeg var fire eller fem år...
...glemte mamma å låse porten.
Jeg lurte meg ut alene.
Jeg hadde sett en båt der ute dagen før.
Den sto strandet, fast i gjørma.
Jeg gikk dit, men...
...den var lenger unna enn den så ut til. Jeg gled i sanden.
Da jeg endelig kom fram dit, var det ingen der, så...
- ...jeg gikk opp stigen til dekket. - Tuller du?
Jeg gikk inn i styrehuset og holdt i rattet.
Jeg lurte på hvordan jeg skulle starte den da mamma dukket opp.
Hun hadde lett overalt.
Hun gråt.
Jeg visste ikke om hun var glad eller trist.
Hun fikk meg til å love aldri å si noe til deg.
Trodde hun at jeg ville bli sint?
Denne jobben...
Får jeg ta noen bilder?
Selvsagt.
- Hallo? - Det er Vedder, ma'am.
- Unnskyld meg? - Ollie Vedder.
- Hvor fikk du nummeret mitt fra? - Det foregår noe av interesse.
- Bortføringen. - Hva har det med meg å gjøre?
Tom Brook har påtatt seg å forslå bånd til Kråka.
- Hvem bryr seg om Brook? - Ansvarlig etterforsker.
Brook snuser rundt. Han blander seg inn.
- Og? - Han driver en beskyttet bolig nå.
- Og så? - Gjett hvor kvinnens familie er nå.
Snålt.
Banan. Det stinker!
Mamma og jeg var og handlet for en uke siden.
Vi gikk i forskjellige butikker, men kjøpte den samme kjolen.
Vi er mer som søstre.
Jeg burde ikke rømt. Jeg burde prøvd å stoppe ham.
Du gjorde det riktige. Det lure. Akkurat det moren din ønsket.
Hvor er hun?
De kommer til å finne henne.
Her. Et skjell.
Gi meg et øyeblikk.
- Jeg ville be om unnskyldning. - Greit.
Jeg drakk et par øl og oppførte meg dårlig.
- Unnskyldningen er godtatt. - Vent.
Jeg kan ikke nå. Kom tilbake i neste uke. Greit?
- Sa du noe til Tom? - Nei, ikke ennå.
Og jobben, da? Jeg sa jo opp!
Kom og hils på førstebetjent Burr.
Be teknikerne om å ta fingeravtrykk. Utvid leteområdet.
- Hva faen gjør du her? - Jeg henter noe til John.
- Vi kunne gjort det for deg. - Jeg er her nå.
- For å kunne snuse rundt? - Det holder.
- Jeg viser deg veien. - De har ikke bodd her lenge.
- Hvem visste at de hadde flyttet inn? - Vi jobber med det.
Hva tror du at teltingen handler om?
En lek som han lekte som barn? En gjøkunge i redet.
"Jeg kan bygge hus i huset ditt. Jeg kan stjele kona fra deg."
- Så mennene er de egentlige ofrene? - I morderens sinn, ja.
Hvordan overlevde Simon Duke?
Kråka ga seg nok da vi tok Luke Griffin.
Han ga de medsammensvorne skylden.
Griffin soner en livstidsdom. Hvorfor har han tidd stille så lenge?
En pakt av en eller annen type? Frykten?
Hva sa du til henne? Der ute?
- Ingenting. - Hva snakket dere om, da?
- Mamma! - Du må være forsiktig, Dani.
- Nei, det må jeg ikke. - Du er opprørt.
Men du må tenke på hva du sier til dem.
Julie Delaney er en avholdt mor.
Hun er 38 år, 163 cm høy, slank og har langt, blondt hår.
Hun var kledd i svart underkjole-
- og ble muligens bortført i en firehjulstrekker.
Hvis dere var ute fredag kveld og kan ha sett Julie-
- eller en mistenkelig bil, så må dere kontakte politiet-
-og fortelle alt dere måtte vite.
KRÅKA
Hun ser hyggelig ut. Jeg håper at dere finner henne.
- Vi trenger hjelp av deg. - Hjelp av meg?
Hvem har du delt hemmelighetene dine med?
Noen i fengslet? En imitator?
Jeg beklager hvis noen imiterer det jeg gjorde.
- Det har ikke noe med meg å gjøre. - Hver detalj stemmer.
- Teltet, masken, mennene bindes. - Jeg kan ikke hjelpe dere.
- De detaljene er offentlig kjent. - Dette er pisspreik!
- Du vet hvem som gjør dette. - Noen sa at du hadde en makker.
Noen sa at du bare var en følger. En trofast assistent.
- At Kråka aldri ble tatt. - Det var bare en teori.
En teori? Jaså?
Kriminalbetjent Brooks teori, hvis jeg ikke tar feil.
Han var hyggelig. Fram til han prøvde å drepe meg.
Han, MI5 og CIA?
- Han har alltid hatt livlig fantasi. - Har jeg det?
Jeg hører at kriminalbetjent Brook sa opp.
Holder dere kontakten?
- Vi kom ikke for å snakke om Brook. - Gi deg nå, Luke.
Hva har du å tape? Du må sitte her resten av livet.
Fortell hvor hun er.
Vet dere hva?
Jeg tror dere kaster bort tiden deres på å snakke med meg.
Og viktigere enn det: Dere kaster bort tiden hennes.
- Har de truffet Griffin i fengslet? - Jeg vet ikke.
- Hva venter de på? - De forteller meg ikke sånt.
Jeg har dessverre ingen nyheter. Jeg beklager.
- Hva? Ingenting? - Det er i orden, Dani.
I går kveld spurte du om Kråka.
- Som om du ikke visste noe. - Det gjør jeg ikke.
- Det var i nyhetene. - Jeg bodde ikke i nord da.
Du har en bok om det hjemme.
Rotet du rundt? Jeg tenkte meg det.
- Har du noe du må fortelle, John? - Den er Julies.
Hun liker våset om ekte kriminalsaker. Takk.
- Ma'am. - Takk.
Det ser... mindre ut.
Det er fordi du er større.
Jeg har alltid likt lukten av framkallingsvæske.
- Du prøvde å drikke det en gang. - Slett ikke!
- Får jeg lov? - Ja da. Det er den samme nøkkelen.
Jeg tenner lyset.
Det første bildet jeg så deg framkalle...
...da ansiktet begynte å synes. Jeg trodde... at det var trolldom.
Jeg trodde at du var en trollmann. Husker du hvilket bilde det var?
Det var av moren din.
Jeg vet at du savner henne. Det gjør jeg også.
Hver eneste dag.
Du spurte hva teltet handlet om.
Iblant...
...blir jeg redd.
- Hvis jeg gjemmer meg, så... - Han kommer aldri tilbake.
Aldri.
Vi er sterkere sammen. Ikke sant?
Det gamle laget?
- Det gamle laget. - Akkurat.
Ja vel. To stativer og tre 80-wattslys bør holde.
- Ekstra pære? - Godt tenkt.
Fikk jeg med alt du trenger?
Ja. Takk.
Jeg er snart tilbake.
Det er et fint sted.
- Lurer du på hvordan jeg har råd? - Jeg vet hvordan du har råd.
Hvordan har Sarah det?
- Sam. Hun har det bra. - Jeg er glad på dine vegne.
- Skal du blåse ned huset? - Nei, jeg kjenner deg.
Hvorfor skal jeg kaste bort tiden på å true deg?
Greit. Jeg vil at du skal slutte.
Det er ham, Elizabeth.
Verken en imitator eller et sammentreff. Det er ham.
- Jeg vil bli politisjef. - Gratulerer.
Det gjør ingen som helst forskjell. Men det siste jeg trenger, -
- er at du roter borti noe som endrer Griffins dom.
Det var alt jeg kom for å si. Jeg er overlatt til din nåde.
- Alltid politiker. - Dra til helvete.
Det er ikke rettferdig. Ikke i nærheten engang.
Uten meg ville du ikke hatt noe.
- Skal jeg være evig takknemlig? - Ja. Ja, visst faen!
Lykke til med jobben. Ha det.
- Hva ville hun? - Hun var sur fordi jeg var der.
- Kom hun helt fra London for det? - Ja.
Hun stoppet jo karrieren din. Avskyr du henne ikke?
- Avsky er et sterkt uttrykk. - Har du tilgitt henne?
Jeg vil ikke gå så langt.
Hun har skapt en karriere på Kråkesaken.
Hele muren raser hvis man trekker ut den steinen.
- Hva betyr det? - Hun er en av toppene, Sam.
Å dekke seg selv er det de gjør. Det de kan best.
- Vet jeg alt om denne saken? - Ja. Selvsagt.
Flott. Fortsett å smile, alle sammen. Kan du gå dit-
- og flytte det lyset en liten tanke? Sånn.
Få vinklet det mot den vakre bruden.
Ja, det blir flott.
Gorgonzola, alle sammen. Da gjør vi det.
Da er de formelle bildene overstått.
- Pappa? - Det er tid for galskap nå.
Knepp opp den øverste knappen.
La brudgommen holde buketten.
- Du sa at jeg kunne... - Jeg skal bare ta noen få her. Fint.
- Skulle ikke jeg få fotografere? - Jo, om en stund.
- Ja visst. "Om en stund." - Ikke gjør så mye ut av det.
Hvorfor tror jeg på et jævla ord du sier?
Nå, Liam. Liam. Liam, Liam!
- Hvor er John? - Han skulle ta en spasertur.
- Hvem har BMW-en? - En kompis.
Hva heter han? Hva heter han, for faen?
- MacBride. - Nå vet han hvor huset er!
Si hvorfor du ga ham 20 000, ellers ringer jeg snuten!
Jeg ville ikke gjort det hvis jeg var deg.
- Truer du meg? - Jeg har en forretning å avslutte.
Han fikk 20 000 for å sukre pillen. Hva gjør du?
Hei, Jane. Kan du sjekke et skilt for meg? Navnet er MacBride.
Kom igjen!
- Er alt i orden, Dani? - Ja da. Jeg skal ha et glass vann.
Tom? Kan vi snakke sammen?
Olly! Har du sjekket Toms skilt?
- Ikke ennå. - Hvorfor ikke?
- Du vet at jeg respekterer deg. - Men...?
Jeg har ikke noe valg hvis du snakker med Brook om saken.
- Ikke noe valg med hva da? - Med å anmelde for tjenestefeil.
- Tuller du? - Nei!
Vet politiet at moren din er på en datingside?
Hvorfor ikke? Tror du ikke at det er viktig informasjon?
Hadde moren din kontakt med menn fra nettstedet?
- Nei. - Hvordan vet du det?
Hun visste ikke at hun var der.
Jeg la den opp.
- Hvorfor gjorde du det? - Fordi hun kan få noen bedre.
Du liker ikke John så godt?
- Misliker du å være nær ham? - Jeg avskyr ham.
Har han gjort moren din noe?
Deg?
- Jeg liker ham bare ikke. Greit? - Greit.
Jeg stoler ikke på noe han sier.
Så moren din ante ikke at du la opp en profil der?
- Nei. - Og John?
Kan han ha visst det?
Jeg vet ikke.
Jeg tror ikke det. Vær så snill, ikke si noe til ham.
Julie visste ikke om profilen. Dani la opp den uten å si noe.
- Hvorfor? - Hun avskyr John.
- Er du sikker på det? - Ja, hun sa det nettopp.
- Jeg skal ut og ta en røyk. - Ja da.
Han kunne fått vite om profilen og blitt sjalu.
Han har ei bok om Kråka, -
- og han betalte en mistenkelig fyr dagen etter at hun forsvant.
Men han virker ikke som en morder.
Han oppfører seg ikke som en psykopat, nei.
- Men...? - Men...
...det betyr ikke at han ikke er sjalu-
- og lur nok til å skjule et drap ved hjelp av Kråka.
Ja, jeg er sikker. Slutt å spørre!
Vet du hvor langt det er til horisonten?
Nei.
Ikke jeg heller.
- Er du på ferie? - Ja, på en måte.
Bor du her?
Jeg reiser rundt. Jeg fikser båter og sånt.
Hyggelig.
Vi er noen som skal treffes i kveld. Har du lyst til å slumme litt?
Det er på den neste stranda.
Bare de inviterte får komme.
- Jeg skal tenke på det. - Det tolker jeg som et nei.
Hvor er hun?
Kompisen min...
Han holder kjeft om dette stedet. Det kan jeg love deg.
Bra.
Jeg vet hva du tenker.
Hvem bryr seg om firmaet sitt når kvinnen han elsker...
Jeg...
Jeg er ikke god til ikke å gjøre noe. Jeg kan ikke bare sitte stille.
Da er vi to.
Faren min jobbet på et trykkeri. I Wapping i Docklands.
En dag kom han hjem og satte seg for å spise middag som vanlig.
Plutselig sa han: "Trykkeriet skal stenge."
Bare sånn uten videre. Det var alt.
Han mistet jobben og fikk aldri en ny.
Han klaget aldri. Han gikk ikke i protestmarsjer.
Ingenting. Han bare fant seg i det.
Han sa at det var skjebnen da mamma ble sint.
Jeg husker at jeg satt der som åtteåring-
- og tenkte: "Til helvete med skjebnen."
Og vet du hva?
Alt som har stått meg nærmest, -
- som jeg har gjort alt for å holde meg fast i... blir tatt fra meg.
Julie Delaney er en avholdt mor.
Hun er 38 år, 163 cm høy, slank og har langt, blondt hår.
- Kledd i en svart underkjole... - Hun er flink.
...i en bil, kanskje en firehjulstrekker.
Hvis dere var ute fredag kveld og tror dere har sett Julie-
- eller en mistenkelig bil, er det viktig at dere kontakter politiet...
- ...og sier fra om det dere så. - Hvorfor sluttet du?
- Takk. - Egentlig.
Jeg har sagt det. Politikk.
Du trodde at Griffin hadde en makker, men ingen hørte på deg?
De frøs meg ut. Alle fra Elizabeth og nedover.
Det var bare én sak. Hvorfor ba du ikke om forflytning?
Jeg ville ikke forflyttes.
Det var laget mitt. Karene mine.
Da det skjedde...
...ville jeg bare bort.
Ja?
Slutt.
Dani? Dani!
Jeg så nettopp Dani løpe ut av Johns rom.
Løpe? Som om hun var redd?
Det er vanskelig å si.
- Hallo? - Luke Griffin er på sykehus.
- Hva? - Han er blitt alvorlig mishandlet.
MacBride. Du betalte ham for å få Griffin torturert, hva?
- Hva? - Du har spurt om Griffin.
- Hva så? - Han er slått bevisstløs!
- Skulle det være et sammentreff? - Greit. Ja, jeg gjorde det.
Dere kommer jo ingen vei. Ingen psykopat får ta Julie.
- Det tidoblet faren for det! - Pisspreik.
Sa Griffin hvor Julie er?
- Jeg vet ikke. - Hva sa MacBride?
Ingenting. Han tar ikke mobilen!
Hør på meg. Du er trygg nå.
Vi må få deg vekk herfra. Jeg er Johns kompis.
Sånn. Hold deg nær meg.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com